Tidligere i "Outsiders"...
-Han har våknet! -Flyktet jeg?
Wade Houghton... Matt Myers er vår nye kriseleder.
Jeg kan ikke ta opp staven ennå. Du må finne din fars lik først.
-Nøkkelen til fengselsburet, Krake. -Den er forsvunnet.
Vil du benåde ham, eller har du noe annet i tankene?
Jeg er klar for staven.
Jeg leter etter min far.
Hvis han lever, er han på sykehuset. Blir du med?
-Du har et villdyr i bilen. -Ned på bakken!
-Hvem er det? -Foster Farrell VI skjøt ham.
-Sikkert? -Jeg lyver aldri.
Skal vi slippe ham?
Nei, det står en gjeng der ute som vil banke ham opp.
Hallo der. Er du sulten?
Vi vil at situasjonen skal roe seg ned.
Vi vil at Blackburgs innbyggere skal kunne sove trygt,-
-så ingen fra Farrellklanen får komme ned og lage bråk igjen.
Vi begynner med å blokkere byens innfartsveier.
Jeg foreslår at vi stenger av disse veiene. Resten får vi overvåke.
Vaktstyrker kommer til å være her, her og her.
Vi må også blokkere stiene deres.
-Vil du sperre av hele fjellet? -Ja.
Et spørsmål. Vi har ikke engang råd til en klinikk,-
-og nå vil du sette opp gjerde for millioner av dollar?
Vi kan ta det etterpå. Vi skal også ha forsvar i byen-
-med bevæpnede vakter.
Dette er det dummeste jeg har hørt.
Væpnede vakter i Blackburg? Det gjør bare folk enda mer urolige.
Det tror ikke jeg. De kommer til å føle seg trygge.
Godt sagt, Miss Grimes.
Hvem inviterte deg egentlig?
Jeg har skaffet betongblokker som vi skal utplassere.
Jeg er glad for at Blackburg har fått en kriseleder.
Det er helt fantastisk.
Hva med anholdelsen av mistenkte for drapet på Breece Dobbs?
-Joobet han ikke for One Planet? -Det er gode nyheter.
Vi håper på rettferdighet.
Unnskyld.
Jeg heter G'Winveer og er Bren'in. Hvem snakker for dere?
Jeg.
Jeg er Moregon fra Kinnah-klanen. Vi kommer fra fjellets skyggeside.
Vårt vann er blitt forgiftet av lavlendernes veibygging.
Vi har kommet hit for å søke ly.
Gi oss vår rett, ifølge Bren'ins lov, å få hvile ut her og hente oss inn.
Vi legger våre liv i deres hender.
Ja, vi vil følge deres skikker.
Hent vann til gjestene våre.
Kom, vi lar dem være i fred.
-Vi har ikke tid til fremmede. -De er ikke fremmede. De er Kinnah.
De nedstammer fra McGintuck, men nå er de en egen klan.
-Når forlot de McGintuck? -Uvisst. Kanskje for hundre år siden.
-De hører ikke hjemme her. -Hvor er deres menn?
-Vi trenger ikke inntrengere. -Hvor er medlidenheten?
Er vi ikke bedre enn lavlenderne? Folk har rett til å leve som de vil.
Er du våken?
-Hvor er jeg? -I mitt hus, kjære.
Jeg fant deg på veien. Du så ut som en gammel vaskebjørnpels.
Det ville ikke vært kristent å forlate deg.
Ja visst, ja. Jeg har ikke presentert meg.
Jeg heter Corinne. Hva heter du?
-Hvor lenge har jeg vært her? -En, to... Kanskje tre dager.
Det er nok best at vi tar en titt på såret.
Marlin, min eldste gutt, passer grisene.
Han plukket ut alt blyet av kroppen på deg.
Han er en flink gutt, i motsetning til denne!
Nei! Det er til gjesten vår.
Ut med deg!
Du må spise for å gjenvinne kreftene.
Vi kaller det for boomerstuing. Det er kjempegodt.
Jeg må... Jeg må hjem.
Nei! Du er ikke sterk nok ennå.
Jeg kommer tilbake når du klarer å spise igjen.
Nei, vent.
Nei, gjør nå ikke noe dumt.
Du går ingen steder. Du må hvile.
-Nei, vent... -Vi kan prate mer siden.
Så du skjøt ham? Hvor mange ganger?
-Hør etter nå. Jeg skjøt ham ikke. -Kom igjen, Mr. Farrell.
Vi vet begge at du gjorde det. Fortell hvordan det gikk til.
-Jeg skjøt ingen. -Vi vet hva som skjedde.
Men vi vil høre det fra deg.
-Hvor er pistolen? -Den du drepte Breece Dobbs med.
Det var ikke jeg som skjøt ham.
Du ble redd og skjøt ham. Jeg hadde gjort det samme.
Så fint for deg. Men jeg har ikke skutt noen.
-Hvor er Wade Houghton? -Han er ikke her.
Og du er ikke hjelpsom.
Dommeren kommer til å være grei hvis du hjelper oss.
Er dette jobben deres?
Låser dere inn folk og ignorerer alt de sier?
Hva skjedde?
-Vi begynner å nærme oss. -Intet tyder på at han er skyldig.
-Ha tålmodighet. -Det holder for en siktelse.
Han sa at han ikke har drept noen, og drapsvåpenet mangler.
Takk for at dere kom, men vi kan overta nå.
Det er en sak for delstatspolitiet nå, Wade.
Statsadvokaten har tilkalt dem. Takk skal dere ha.
Dette vil berolige innbyggerne.
Vi skal stille ham for retten allerede i dag.
Takk for at du samarbeider, Wade.
Episoden med Dobbs uroet meg, men dette kan forbedre din image.
Vi må gjenopprette folks tillit til deg.
-Kom inn. -Du tilkalte meg, Bren'in.
Da politifolkene dukket opp, tok de oss på senga.
-Det må ikke skje igjen. -Jeg er enig.
Vi må begynne å patruljere.
Vi trenger å holde øynene åpne, og du er rett mann for jobben.
Du kjenner veiene, og du er både sterk og lojal.
Du kan ta det med ro. Jeg er her for å bli.
-Har du sett noe til Lil Foster? -Nei.
Be ham oppsøke meg hvis du støter på ham.
-Bren'in? -Ja.
Stoler du på dem? De kvinnene fra Kinnah.
De påsto at de sultet, men de virker ikke underernærte.
Jeg tror at de bare later som.
-De har en del rart for seg. -Jeg tror at de prøver å lure oss.
Dette er vår skikk, Hasil.
Vi trenger ikke flere fiender nå. Du har vært der nede altfor lenge.
Tenk om de har baktanker.
Jeg hører hva du sier, men de taler vårt språk.
De er våre slektninger.
-God dag, Bren'in. -Har dere kommet i orden?
Vi håper å kunne dra videre snart.
Ingen hast. Si ifra hvis dere trenger noe.
Du er både sjenerøs og gavmild.
En sann leder.
Jeg må innrømme at jeg ble overrasket over hvor ung du var.
Det er et tungt ansvar for en som er så ung.
Det er lenge siden jeg følte meg veldig ung,-
-men det stemmer at jeg er ny som leder.
Jeg er imponert over hvor kapabel du er.
Jeg så hvordan du møtte dine kritikere. Du hørte på dem.
Det er ikke lett å stå på sitt uten å virke altfor streng.
Spørsmålene fører bare til flere spørsmål.
Du kan snuble i dem som i kvistene på en sti.
De var kloke som valgte deg.
En gang i tiden var alle klanledere kvinner.
Bren'in gikk i arv fra mor til datter.
Vi flyttet til andre siden av fjellet for å kunne følge våre skikker.
Det er ikke så mye som vokser der. Det må være et hardt liv.
Ja, men det er det rette livet.
Vi har overlevd, som du ser.
Har dere ingen menn blant dere?
Menn forårsaker bare smerte, men det vet du alt.
-Unnskyld? -Jeg kan se det i ansiktet ditt.
Du har opplevd smerten som menn forårsaker.
Hvordan garanteres klanens overlevelse da?
Det er enkelt å få tak i menn når det trengs.
Hva gjør du her, din tosk?
-Du har ting å gjøre. -La ham være.
Hvordan føler du deg? Har du fått tilbake appetitten?
Du trenger litt mer pleie.
Sånn, ja.
Er ikke det godt?
-Så fint. -Hvorfor er jeg bundet?
Du slo vilt omkring deg på grunn av feberen.
Jeg var redd for at du skulle ramle ut av senga.
Herregud, så fin du er.
For et sløseri.
Jeg har ikke feber lenger, så du kan slippe meg fri nå.
-Jeg vet akkurat hva du trenger. -Hva da?
Du må sulte etter mer enn mat.
-Hva holder du på med? -Jeg har akkurat det du trenger.
Nei, vent litt.
Nei, slutt.
Jeg er gift.
Og jeg er gift med et monster.
Du trenger litt kjærlighet, og det trenger jeg også.
-Hvor er den jævla fjernkontrollen? -Du satt sikkert på den.
-Har du sjekket i ræva? -Sjekk selv.
Stikk herfra!
Slapp av nå. Jeg skal passe på deg.
Der ser du.
Du orker ikke engang å være en mann.
Ikke tenk på det. Jeg er vant til å arbeide med slappe lemmer.
Vi må sende ut speidere. Vi må ikke bli tatt på senga igjen.
De er der ute og spaner på oss.
Dere vil bli tildelt en strekning hver.
Vi må ta rede på hvor de er, men husk å være stille.
-Vi går. Ingen motorsykler. -Det vil jo ta hele dagen.
Ingen motorkjøretøy. Oppfattet?
Barnabis, du tar East Creek Falls.
Enoch, du tar Badger Ridge.
-Du, da? -Jeg dekker fallet på sørsiden.
Rapporter til meg når dere er tilbake.
-Ok. -Fint, da drar vi.
Fallet... Han kommer til å være hjemme før vi er halvveis.
-Da får vi skynde oss. -Dette er dumt.
Han har vært nede i byen og snust etter den jenta.
Hva skal du gjøre?
Ikke faen om jeg går hele veien. Så mye er sikkert.
Jeg må ta deg med til tinghuset.
-Hva er dette? -De må gjøre det.
Ta det rolig. Det er ingen fare.
-Hold deg borte fra meg. -Kutt ut!
Og legg vekk den der!
Ta det rolig, slipp ham! Se på meg. Blås i ham.
Vi er nødt til å følge loven.
Slår du en politi, får de flere unnskyldninger til å sperre deg inne.
Du må samarbeide med meg. Rekk fram hendene.
-Bli med meg. -Takk.
Staten mot Foster Farrell VIII. Stemmer det?
-Chuck Marsil for staten. -Sophia Bennett for forsvaret.
Siktelsen gjelder skadeverk,-
-grov mishandling, medvirkning til drap, samt drap.
-Stemmer det, Mr. Marsil? -Ja.
Tilstår eller nekter klienten, Bennett?
Reis deg.
-Er det min tur til å snakke? -Ja, Farrell.
Jeg sa at jeg ikke har drept noen.
Jeg kom ned hit for å finne den skyldige.
-Du virker som en hederlig mann. -Mr. Farrell!
Har ikke Miss Bennett forklart rutinene her?
Jeg fikk saken for fem minutter siden.
Mr. Farrell... Det eneste jeg vil høre fra deg,-
-er om du er skyldig i disse lovbruddene?
Jeg har ikke drept noen. Aldri noensinne.
-Jeg antar at jeg nekter. -Takk.
Protokollfør det.
Angående kausjon, Mr. Marsil.
Staten anmoder om at siktede holdes uten kausjon.
Han mangler både sosiale bånd og personnummer.
Dessuten kommer han fra den beryktede Farrellklanen-
-og besitter kunnskap for å overleve i fjellene.
Det er et under at vi har ham. Risken for rømning er ekstremt høy.
Det er visst sant, herr dommer.
Men Farrell er ikke tidligere straffet...
-...og aktor har ingen beviser. -Det holder, Miss Bennett.
Kausjon avslås.
Hallo?
Skal vi lage litt lunsj? Jeg har vært i retten hele dagen.
Med den mannen fra Farrellklanen?
-Hvor har du hørt det? -Det var en som ringte.
De sier at det var han som...
Ikke håp for mye. Det er ikke så enkelt som folk tror.
-Hva mener du? -Det var ikke han som drepte ham.
-Hva baserer du det på? -Jeg tror at han snakker sant.
Jeg forstår meg ikke på deg, Wade. Du er jo helt utrolig.
-Jeg vet at du vil ha en løsning. -Nei, du vet ikke en dritt.
Du påstår at du vil løse drapet på Breece,-
-men når løsningen dumper ned i fanget på deg, sier du bare nei.
-Du kaster den ut med søpla. -Det finnes jo ingen bevis!
Alt vi vet, er at han er en Farrell!
Hva skal jeg gjøre med deg? Jeg har forsvart deg i årevis.
Jeg har kjempet... Alle de andre har rett.
Du er redd for dem. Så enkelt er det.
Du sa jo forleden at du ikke beskyldte Farrellklanen.
Det er uvesentlig. Jeg har fått nok.
-Nå har du ombestemt deg. -Jeg orker ikke å forsvare deg mer.
De får si hva de vil.
-Jeg trenger pipa mi! -Det driter jeg i.
Jeg trenger bare å slippe å se deg!
Hei, vil du ha noen av disse?
Vil du ha dem? Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Kom hit og hent dem.
Vær så god.
-Skal du fortelle det til mamma? -Nei, jeg skal ikke si noe.
Jeg lover. Ta dem nå.
Still deg der borte og vær helt stille.
Hva gjør du? Kom tilbake!
Jeg fikk ham, pappa.
Bren'in! Du trengs ved Big Fosters hus.
Hva holder dere på med? Slutt!
Slutt, sa jeg.
-Hva gjelder det, Bren'in? -Hva foregår? Huset tilhører...
-Din eksmann. -Dere har ingen rett til å plyndre.
Vi hørte at han har gått bort.
-Huset står kanskje tomt, men... -Jeg forstår.
Du har ikke sørget ferdig.
Unnskyld, vi mente ikke noe galt. Vi kan bo et annet sted.
Nei, du har rett.
Det er bedre at huset kommer til nytte.
Faen også.
Unnskyld.
-Gardner? -Hei, Wade.
-Har du tid et øyeblikk? -Ja, selvsagt.
Hvis jeg merker at noen får dårlig hjelp av sin advokat...
-Gjelder det en venn eller slektning? -Det er jobbrelatert.
-En straffesak? -Ja, nettopp.
Hva kan jeg gjøre hvis jeg ser det?
Har du bedt vedkommende engasjere en bedre advokat?
-Kan jeg fortsatt snakke med deg? -Ja.
-De har ingen penger. -Så det er en offentlig forsvarer?
-Hvordan ser bevisene ut? -Det er veldig tynt.
De tar for gitt at han er skyldig.
Da får du håpe at saken avvises. La systemet ta hånd om saken.
Jeg vil helst unngå det, Dan.
Jeg tenkte kanskje at...
Kunne du ta saken?
Bare så alt går rett for seg.
Du er den beste advokaten jeg vet om.
En ting må jeg si til din ære.
Du ga meg i hvert fall ros før du ba om noe.
Jeg synes han har rett til et ordentlig forsvar.
Jeg antar at vi snakker om Farrell? Hvorfor bryr du deg?
Hvorfor vil du bli inndratt i det der?
-Fordi det er riktig. -Men det er ikke smart.
Jeg vet hvordan disse sakene ender. Han er så godt som dømt.
Jeg har lært å holde meg unna når presset blir for stort.
Det burde du også gjøre.
Se hva du har stelt til med.
-Fy skam. -Du er ikke så tøff nå, hva?
Vil du bli skutt med din egen pistol?
-Vil du det? -Den er min, gutt!
-Hit med den. -Hold kjeft!
Jeg har tatt hånd om deg på alle vis, og dette er takken jeg får.
Du er ikke et dugg takknemlig for alt jeg har gjort.
Men jeg vil ikke gi opp. Jeg har store planer for deg.
Jeg skal lære deg å vise takknemlighet. Mer.
Du trenger all den kjærlighet du kan få. Sy ham sammen.
Sånn, ja. Ett sting til.
-Bren'in! Har du tid? -Selvsagt.
Jeg er bekymret for vinteren, Bren'in.
Alt tyder på at den blir lang og streng.
Jeg lurer på hvordan vi skal klare oss med så mange munner å mette.
Sikter du til Kinnah?
Så du betviler min beslutning om å la dem bli?
Er det det du prøver å si?
-Jeg ville bare påpeke det. -Takk, det var snilt.
Det sies at de er tyver, og nå har de tatt Big Fosters hus.
Det beviser ingenting. Kinnah er et klanfolk, akkurat som oss.
Det kommer du til å merke når vi feirer ceilidh i kveld.
De har bare det de kunne bære. Vi må dele det vi har.
Tok du sykkelen? Jeg sa jo ifra!
-Jeg ville bare få mer gjort. -Hvor er den?
Du risikerer å avsløre oss, og så kræsjer du maskinen.
-Jeg sa unnskyldning. -Unnskyldninger trengs ikke.
Vi må forsvare den eneste familien vi har. Skjønner du?
Pokker.
Faen også.
Du skal til tinghuset i påvente av rettssaken.
Hendene på hodet.
Hva tenkte dere da dere så oss oppe i fjellene?
Så vi ut som dyr, uhyrer eller onde ånder?
Ærlig talt så husker jeg ingenting.
Hold hendene langs siden.
Vi kunne ha drept hver eneste en av dere.
Men det gjorde vi ikke, for dere er også mennesker.
Vi har også lover.
Rettssaker eller høringer eller hva dere kaller dem.
Men vi bruker dem for å prøve å forbedre folk.
Det kommer til å ordne seg.
Jeg skal gjøre alt jeg kan.
-Det lover jeg. -Jeg tror deg, Wade.
Men hvis du lyver igjen, så kommer du til å få svi for det.
Ok, kjør.
-Har du tid et øyeblikk, Bren'in? -Hva gjelder det?
Jeg tenkte at du ville se den. Det er Asa.
Begrav den.
Ikke på vår begravelsesplass, men halvveis ned for fjellet.
Han var aldri en av oss. Men ikke en av dem heller.
Han hører hjemme midt imellom oss.
Stikk ut av huset og løp så langt du bare kan.
Og kom aldri tilbake. Forstått?
Løp nå.
Hei.
Kan jeg få snakke med deg?
-Gjelder det det vi snakket om... -Nei.
ONKOLOGISK KLINIKK
Jeg fant dette i postkassa. Hvorfor har du fått brev fra dem?
Jeg har kreft.
Jeg har hatt vondt i siden, så jeg fikk det sjekket.
De tok noen prøver for noen uker siden.
Og da prøvesvarene kom...
...var det kreft.
Kreft i bukspyttkjertelen.
Ja.
-Er de...? -Ja, så sikre som de kan være.
Jeg beklager, Wade.
Jeg fant ikke noe bra tidspunkt å fortelle deg det på.
-Men nå vet du det. -Ja.
Unger! Kom ned. Kveldsmaten er ferdig snart.
Åpner!
De er her nå.
Dette er til dere.
Bren'in... Kinnah-klanen vil takke dere for alle gavene.
Det er fullmåne snart. Den er så nydelig her oppe.
Vi kan ikke se stjernene så klart nede fra vår verden.
Det må være et tegn på store forandringer, ikke sant?
Hva mener du?
Ditt folk har glemt så mye av fjellets kunnskaper.
Jeg er glad for at jeg kom, slik at jeg kan hjelpe deg å huske.
Unnskyld.
Kall sammen til sirkel.
Tekst: Marion Larsen www.sdimedia.com